-
19. 7. 2013 | Mladina 29 | Politika
Sedanji predlog NPK je videti, kot bi ga pisali v zaprtem krogu institucionalne klasično-orkestralno-akademske sfere. Ukvarja se skoraj izključno z ohranjanjem ali celo širjenjem privilegijev, ki jih ima ta v primerjavi s preostalimi glasbenimi praksami. Jasno je, da je ta lobi močan, saj gre za velik denar in številna delovna mesta. A popolna usmeritev javnih sredstev, namenjenih glasbi, v to sfero, pomeni umanjkanje sredstev za ves preostali spekter glasb. Še v Italiji, kjer je opera eden od temeljev tamkajšnje kulture, ji sredstva odvzemajo. Pri nas pa si tega ne drznemo.
-
19. 7. 2013 | Mladina 29 | Ekonomija
Uroš Čufer: Ne verjamem, da lahko iz krize pridemo brez privatizacije.
Nekdanji bankir dr. Uroš Čufer je že dvanajsti minister za finance v kratki zgodovini samostojne Slovenije in tisti, od katerega se pričakuje največ. Država je v globoki recesiji in še kar tone. Čuferju ni lahko. Po eni strani nanj pritiska Bruselj, ki pričakuje, da bo čim prej zakrpal proračunsko luknjo, po drugi strani pa koalicijski partnerji in sindikati, ki pričakujejo, da bo javne finance spravil v red s filigranskimi rezi v socialne pravice. Manevrski prostor je ozek in vsaka napaka lahko drago stane. Če še bolj dvigne davke, zaduši gospodarsko rast. Če pretirano varčuje, prav tako. Zagovarja pristop, da je treba slabe novice povedati takoj, ker da so tako manj boleče. Odkrito navija za privatizacijo, pravi pa tudi, da bi morali v Sloveniji zbrati politični pogum za odločnejše reze v pokojnine, plače in socialne transferje.
-
12. 7. 2013 | Mladina 28 | Svet
Mohamed El Baradej: "Če ne bi odstavili Mursija, bi se približali fašistični državi."
Naj takoj pojasnim, da to ni bil državni udar. Več kot 20 milijonov ljudi se je podalo na ulice, ker se tako stanje ni moglo več nadaljevati. Če ne bi odstavili Mursija, bi se približali fašistični državi ali pa bi izbruhnila državljanska vojna. To je bila boleča odločitev, in čeprav je bila zunaj zakonitih okvirov, druge možnosti nismo imeli.
-
12. 7. 2013 | Mladina 28 | Družba
Možgani so daleč najpomembnejši človeški organ, hkrati pa tudi organ, o katerem vemo daleč najmanj. Že o zdravih možganih, kaj šele o bolnih. Dr. Maja Bresjanac je profesorica na Inštitutu za patološko fiziologijo Medicinske fakultete Univerze v Ljubljani in vodja tamkajšnjega Laboratorija za regeneracijo in plastičnost živčevja. Je ena od ustanoviteljic Sinapse, slovenskega društva za nevroznanost. Ker je strokovnjakinja za degenerativne bolezni in motnje delovanja živčevja, jo, tako kot njene kolege, skrbi vedno večje breme, ki ga te bolezni pomenijo za družbo.
-
5. 7. 2013 | Mladina 27 | Politika
Milan Brglez: "Avtorsko pravo vladnih dokumentov ne varuje enako kot dela konkretne osebe."
Osnovna definicija plagiata je prisvajanje intelektualne lastnine oziroma prikazovanje tujega avtorskega dela kot svojega.
-
5. 7. 2013 | Mladina 27 | Politika
Združena politika, leva in desna, se je odločila za napad na sodstvo. Ena izmed sodnic z največjim ugledom opozarja, da česa takšnega, kot zdaj namerava politika, ni storila še nobena država članica EU ali Sveta Evrope, tudi Madžarska ne. Med razlogi za načrt političnega podrejanja sodstva vidi predvsem dejstvo, da so politiki in njihovi sopotniki v gospodarstvu v zadnjih letih spoznali, da nedotakljivih ni več in da je pravosodje sposobno zbrati obremenilne dokaze tudi pri najbolj kompleksnih oškodovanjih družbenega premoženja.
-
5. 7. 2013 | Mladina 27 | Družba
Jérémie Zimmermann: »Rad imam pirate, sovražim pa stranke«
Zimmermann je verjetno najpomembnejši glasnik svobode na spletu v Evropski uniji. Je javni obraz in eden od ustanoviteljev francoske nevladne organizacije La Quadrature du Net, ki je s svojimi analizami in z ozaveščanjem ter s tem z mobilizacijo javnosti znatno pripomogla, da so evropski poslanci lani zavrnili zloglasni trgovinski sporazum ACTA. Zdaj pozorno spremlja razpravo o reformi evropske zakonodaje, ki ureja varovanje osebnih podatkov in jo je treba prilagoditi digitalni ekonomiji. V zvezi s tem prav zdaj v evropskem parlamentu poteka pomembna lobistična bitka. Z njim smo se pogovarjali prejšnji mesec, ob robu seminarja v evropskem parlamentu, ki je bil namenjen izmenjavi mnenj o predvidenih zakonodajnih rešitvah varovanja zasebnosti.
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Mladinini intervjuji: Goran Klemenčič
Na prvi pogled se zdi, da je Goran Klemenčič natančen in strog tehnokrat, ki s prstom drseč po vrsticah prebira zakonodajo in vztrajno išče sume korupcije. A prvi vtis je napačen. Klemenčič je predvsem strasten sogovornik, ki mu ni vseeno, kaj se dogaja na področju, za katero je odgovoren. Med pogovorom večkrat vstane, hodi po pisarni in ognjevito zagovarja svoja mnenja. Ta o položaju prava in pravni kulturi v Sloveniji niso najboljša. Nasprotno, boj za pravno državo se pri nas pravzaprav šele začenja, prejšnja desetletja je bilo na tem področju tudi zaradi interesov politike narejeno premalo. Pogovor s Klemenčičem je potekal v začetku junija, dan po razglasitvi sodbe v primeru Patria.
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Mladinini intervjuji: Štefka Kučan
Skuhala nam je oboje, kavo in čaj. Ter nam ponudila orehove piškote. Obisk na zloglasni murgelski domačiji je bil približno tak, kot je obisk v vsaki drugi slovenski hiši, s copatami vred. Verjetno se kar samo postavlja vprašanje: kako živijo Kučanovi? Oprezali smo, to priznamo, ali kje izza kakega vogala kukajo kakšni kabli centralnega računalnika, prek katerega klan vodi slovensko podzemlje, ali je kje morda kak skriti podzemni hodnik. Razočaranje, ničesar sumljivega ni bilo. Edini uradni dokument, ki smo ga utegnili zaslediti, je bilo uokvirjeno sporočilo policistov, ki so nekoč varovali predsednikovo bivališče in so se Kučanovim zahvaljevali za topel čaj pozimi. A vendarle, naše bojazni so bile v resnici upravičene. Podzemlje je kot kaže globlje in veliko bolj skrito, kakor smo si mislili. Še celo Milana ni bilo doma. Očitno je spet delal – in to na tak dan!
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Pred dvema letoma izdana knjiga zamejskega zgodovinarja dr. Jožeta Pirjevca Tito in tovariši je v Sloveniji podrla vse prodajne rekorde. Ne samo na področju zgodovinskih del, dolge mesece je vztrajala na prvih mestih lestvic najbolje prodajanih knjig. Prodali so je več kot 23.000 izvodov, lahko bi rekli, da jo je kupil vsak stoti Slovenec. Pirjevec sedaj pripravlja novo, pričakovano in nekako logično, o partizanih in njihovem boju. A težko bi rekli, da je Pirjevec kakšen ljubitelj partizanskih epopej ali komunizma, druga svetovna vojna ga zanima predvsem zato, ker je »nacionalist«, ali bolje, ker je vnet patriot, v tistem času naj bi namreč Slovenci postali zgodovinski narod. Res pa je, da mu je bila rdeča zvezda vedno všeč ...
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Dušan Keber je bil vselej najboljši učenec na šoli, a ga za nagrado nikoli niso poslali na proslavo dneva mladosti, ker je bil njegov oče politični zapornik. Bil je tudi odličen študent, najmlajši redni profesor klinične medicine na ljubljanski medicinski fakulteti, raziskovalec z mednarodnim ugledom in vodja bolnišnice v Trnovem. Ob aferi JBTZ je bil član Kolegija Odbora za varstvo človekovih pravic; četverici je med drugim pomagal tako, da je javno razglasil, da gre v tem primeru za kršenje Tokijske deklaracije, ki prepoveduje mučenje zapornikov, Janezu Janši pa je olajšal zaporniško življenje, ker je pri njem odkril srčno napako, ki lahko povzroča nevarne motnje ritma, s čimer je spravljal v nenehne skrbi njegove ječarje. Kljub temu da je Keber neprimerljivo bolje izpolnjeval kriterije, je bil leta 1991 v državnem zboru za direktorja Kliničnega centra izbran njegov protikandidat dr. Primož Rode, nečak kardinala Rodeta. Keber je strokovni direktor Kliničnega centra postal leta 1996, štiri leta pozneje pa minister za zdravje. V prvo stranko – Demokratsko –, ki jo je vodil Igor Bavčar, je vstopil leta 1991 in skupaj z njo v LDS. Iz te je kot njen podpredsednik izstopil, ko jo je prevzela Katarina Kresal, saj je ugotovil, da je stranka odstopila od njegovega Manifesta, socialnoliberalnega programa, ki ga je z aklamacijo sprejela nekaj mesecev poprej. Zdaj je z omejenim delovnim časom svetovalec v Kliničnem centru, svetuje pa tudi v drugih državah; pravkar je na primer končal projekt za srbsko vlado, ki bo podlaga za začetek zgodnjega odkrivanja raka v tej državi. Je glavni avtor še enega manifesta: Manifesta Odbora za pravično in solidarno družbo, sedaj pa vodi pripravo programa za novo stranko Solidarnost.
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Sandi Češko je med tem, ko ga je v Sloveniji večina gledala postrani in se norčevala iz načina prodaje in izdelkov, ki jih je prodajal, zgradil multinacionalno podjetje, ki nagovarja 400 milijonov potencialnih kupcev v vzhodni Evropi, Rusiji in Turčiji. Ne samo prek TV-prodaje, temveč po prav vseh mogočih prodajnih poteh, tudi v ZDA in na Japonskem. Iz grdega račka se je spremenil v belega laboda. A samo v očeh drugih. Sam se ni kaj prida spremenil, zatrjuje. Je pa postal človek z izjemnim pregledom nad poslovnimi trendi in si pridobil spoštovanje svetovne poslovne smetane. Predava na Harvardu, svetuje Microsoftu. Je mentor številnim mladim podjetnikom. O svojem poslu govori z izjemnim žarom in tudi bojevitostjo. »Smo v areni. Jaz sem gladiator, zveri so moji konkurenti, na tribunah pa sedijo kupci, banke, investitorji, mediji, javnost.«
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Gari Kasparov ali Gari Kimovič Wainshtein je že pri 16 letih postal svetovni mladinski šahovski prvak in je bil svetovni prvak od 1985 do 1993. Njegovo šahovsko življenje je en sam presežek. Njegov prvi dvoboj proti svetovnemu prvaku Anatoliju Karpovu je bil najdaljši v šahovski zgodovini. Po 48 partijah je bil prekinjen, šest mesecev kasneje pa je zmagal in tako postal najmlajši svetovni prvak. Položaj svetovnega prvaka je dejansko izgubil šele leta 2000 v boju proti Rusu Vladimirju Kramniku.
Na pogovor, ki ga v nabito polni mariborski Kazinski dvorani snema ekipa RTV, pride Gari Kasparov s polurno zamudo. S spremstvom. Predstavijo mi ga v improvizirani garderobi. Sede za maskirno mizico in maskerki deset minut ne nameni niti besedice. Ko hodiva proti dvorani, izmenjava nekaj ruskih stavkov in vljudno mi pove, da se mu moja ruščina ne zdi tako zelo slaba. Strinjava se, da je poezija ruskega barda Vladimirja Visockega nekaj posebnega. Kasparov je hladen, zbran in miren. Sama imam tremo. Videla sem preveč televizijskih intervjujev, v katerih Kasparov naveličano in zelo nedvoumno pove moderatorjem, da postavljajo dolgočasna in nerelevantna vprašanja. Ko sedeva za okroglo mizico, ga potrpežljivo občinstvo pozdravi kot zvezdnika. -
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Leta 1970 je pri 32 letih kot kapetan domače reprezentance v Hali Tivoli dvignil pokal za naslov svetovnega košarkarskega prvaka in s tem končal izjemno športno pot. Triinštirideset let kasneje kot aktivni upokojenec spremlja košarkarski razvoj svojih vnukov in pričakuje začetek evropskega košarkarskega prvenstva v Sloveniji.
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Čeprav ima šele 28 let, je že dolgo eden naših najbolj prepoznavnih televizijskih obrazov. Le kako ne bi bil. Vse televizijske oddaje, ki jih je vodil doslej, so bile predvajane v najuglednejših terminih. Vse so bile namenjene najširšemu občinstvu. Kljub temu ni prav nič zvezdniški. Nasprotno, v živo je zelo prizemljen, prijeten mladenič in vsakič, ko beseda nanese na zvezdništvo, mu postane kar malce nerodno. Pravi, da pač počne, kar ga veseli. Ustvarja televizijske oddaje in igra. Daleč največ kreativnosti pa mu trenutno dopuščajo imitacije znanih osebnosti, denimo Jana Plestenjaka, tria Eroike, Karla Erjavca, Branka Đurića - Đura ... in seveda tudi Janeza Janše, ki ga je februarja, tik pred padcem s položaja predsednika vlade, ovekovečil kot zagrenjenega, tarnajočega posameznika, ki ga nihče ne razume, zato kljub množičnim pozivom k odstopu vztraja na prestolu. Komad, v katerem je imitiral pojočega Janšo, je po vzoru globalnega hita Gangnam Style, pri katerem si je izposodil melodijo, poimenoval JJ Style. Po zaslugi interneta je postal velika viralna uspešnica in danes ga poznajo vsi, levi in desni, stari in mladi. »Vlada mi razpada, ampak jaz sem vaš predsednik. Čeprav me vsi zapuščate, vztrajam, nisem bednik,« na svojih zabavah več kot navdušeno prepevajo tudi šestletniki.
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Mitja Okorn je kariero začel s filmom Tu pa tam, ki ga je posnel za drobiž. Postal je hit. Ker pa so ga razdeljevalci slovenskega filmskega denarja vztrajno ignorirali, je odšel na Poljsko, kjer je – ob TV-serijah, ki so postale hit – posnel romantično komedijo Pisma sv. Nikolaju, ki je postala eden izmed največjih poljskih hitov vseh časov. Ali obstaja življenje po takem hitu? In ali obstajajo filmi po takem hitu?
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Igralec Igor Samobor, ki je lani prejel Borštnikov prstan, je s svojim raznolikim in bogatim opusom v zadnjih tridesetih letih močno zaznamoval slovensko gledališko in filmsko produkcijo. Igral je Macbetha, Raskolnikova, don Juana, Ivana v Bratih Karamazovih, nepozaben pa je bil tudi v vlogi Jimmyja Porterja v Osbornovem Ozri se v gnevu. Že leta 1979 je igral v Hladnikovem filmu Ubij me nežno, svojo filmsko kariero nadaljeval tudi v Klopčičevi Črni orhideji, Đurićevem Kajmaku in marmeladi, Šterkovem 9.06, letos pa prihaja na velika platna film Roka Bička Razredni sovražnik z Igorjem Samoborjem v glavni vlogi. Kot terapevt Roman je nastopil v izredno gledani televizijski seriji Na terapiji.
Igor Samobor je vseskozi zvest Drami in njenemu ansamblu. Zato ne preseneča, da je letos – po sicer globokem premisleku – sprejel funkcijo ravnatelja Drame in že pripravil programsko vizijo za naslednjih pet let. Ta bo tematizirala spremembe v človeku in v družbi v negotovih časih tranzicije in poznega kapitalizma. -
1. 7. 2013 | Družba
Dr. Gunde Cimerman je raziskovalka ekstremofilov, mikroorganizmov, prilagojenih na ekstremna življenjska okolja. Je utemeljiteljica znanstvenega področja ekstremofilnih gliv. Zaposlena je kot vodja raziskovalne skupine za biologijo mikroorganizmov in profesorica mikrobiologije na Biotehniški fakulteti Univerze v Ljubljani. Vse se je začelo v Sečoveljskih solinah, kamor se je dr. Gunde Cimermanova, takrat raziskovalka na Kemijskem inštitutu, v prostem času odpravila, da bi si malce odpočila od neprestanega ždenja v laboratoriju in izpolnjevanja ukazov drugih. »To ni bil motiv, zaradi katerega sem se odločila za študij biologije. Želela sem si več časa preživeti v naravi in imeti več svobode.« Tako se je v času, ko so bile raziskave ekstremofilov še v povojih, odpravila v ekstremno slano okolje. »Preveriti sem hotela, ali lahko tam najdem glive. In sem jih.«Od takrat je skupaj s svojo skupino raziskovalcev odkrila in opisala že več deset novih vrst gliv iz ekstremnih okolij po svetu, od solin do arktičnih ledenikov. Kar nekako nepravično pa je, da bi za njeno delo slišalo veliko manj ljudi, če ne bi gliv, in to potencialno človeku nevarnih, odkrila tudi v pomivalnih strojih.
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Veronika Seles vodi Psihoterapevtski inštitut v Ljubljani. Doktorirala je na Teološki fakulteti Univerze v Ljubljani na področju družinske in zakonske terapije, je specializantka objekt-relacijske terapije in prakse na Mednarodnem psihoterapevtskem inštitutu v Washingtonu, kjer se je dodatno izobrazila tudi o medpartnerski terapiji. Njena leta 2008 izdana knjiga Nezvestoba je bila zelo odmevna.
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Thackara fotografira, zbira podatke, se pogovarja s krajevnim prebivalstvom in nato sestavi predavanje. Te njegove zgodbe govorijo o drobnih korakih posameznikov ali skupin, ki s svojimi malimi dejanji počasi spreminjajo življenje okoli sebe. Njegova predavanja so v skladu s svetovno usmeritvijo, govorijo o prožnem subjektu, ki beži iz objema korporativnega kapitalizma, posebej se ukvarja s posameznimi skupnostmi, ki znotraj velikega sistema oblikujejo svoj mikrosvet. Predvsem ga zanimajo urbano vrtnarjenje ter zakonitosti sobivanja v bioregiji. Thackara, Anglež, ki živi v Franciji, je nekakšen kurir, saj zamisli in ugotovitve, ki jih je nabral recimo v Indiji, 'presnovi' in jih v živo, na predavanju, predstavi v Stockholmu ali pa v Južni Ameriki, v New Yorku ali v Ljubljani (konec maja v sklopu pobude ALUO Design Talks). Že od leta 2000 na spletni strani Doors of Perception (Vrata zaznave) objavlja svoje ugotovitve, poroča o dogodkih, predstavlja konkretne primere, zamisli, hkrati pa tudi piše knjige in prireja tematske konference. Njegova knjiga The Bubble, Designing in a Complex World (Mehurček ali oblikovanje v zapletenem svetu) govori o služnostnem oblikovanju, tistem, ki pomaga ljudem reševati vsakodnevne naloge in prebresti vsakodnevne težave. V knjigi več govori o ljudeh kot o stvareh. Thackara, študent filozofije, ki je bil v letih 1993–99 tudi direktor nizozemskega oblikovalskega inštituta, je navdušen nad podatkom, da v Ljubljani obstaja Delavsko-punkerska univerza. To se mu zdi sijajno. Združevanje dela z vsakdanjim življenjem kot podlaga za nastajanje novih produkcijskih, ekonomskih in etičnih principov pa ga poleg drugih premis druži z izhodišči letošnjega ljubljanskega trienala U3. Skratka, Thackara je človek, ki povsod, kamor potuje, najde skupne točke s krajevnim prebivalstvom.
-
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Oliver Frljić je zanimiva gledališka osebnost, avtor številnih, večinoma izzivalnih in pogosto nagrajevanih gledaliških predstav, kot so Dantonova smrt, Bakhantke, Oče na službeni poti, Strahopetnost, Pisma iz leta 1920, Strah v Ulici lip, Umor Zorana Đinđića ... Njegova politično angažirana sporočila praviloma dosežejo namen, gledalci so bodisi navdušeni ali pa protestno zapuščajo gledališke dvorane. Frljića zanimajo družbena stvarnost, družbeni in družinski odnosi, še posebej pa se posveča preučevanju odnosov kolektiva ali posameznika do turbulentnih dogodkov v preteklosti in iskanju odgovorov na zanimivo vprašanje kolektivne odgovornosti. Pogosto pripravlja tudi predstave za otroke, več let je imel punk-noise bend in gledališko skupino Le Cheval. Je nekonvencionalen režiser, pripravljen javno polemizirati, gledališče pa spremeniti v svojevrstno sodno dvorano, kjer igralci, čeprav brez možnosti izrekanja kazni, prepoznavajo krivce za zločine iz bližnje preteklosti. Deluje na odrih v vseh mestih nekdanje skupne države in je že dolgo regionalna gledališka zvezda. Precej režira tudi po evropskih mestih, tako da si je za pogovor vzel čas enkrat vmes med delom v Nemčiji in na Poljskem.
Frljića dobro pozna tudi slovenska gledališka publika. Leta 2010 je v Slovenskem mladinskem gledališču postavil predstavo Preklet naj bo izdajalec svoje domovine, v kateri je »ozmerjal« Slovence zaradi njihove vloge v razpadanju Jugoslavije in njihovega nacionalizma in šovinizma. S to predstavo je gostoval v mnogih evropskih gledališčih, junija letos tudi v Mladem gledališču v Omsku (Rusija), kjer je okrcal omskega župana, ker je dopustil onesnaženje rek Irtiš in Ob. Med Frljićevimi predstavami v Sloveniji je treba omeniti še Božič pri Ivanovih ruskega absurdista Vvedenskega v Drami in predstavi v kranjskem Prešernovem gledališču: Čehove Tri sestre in Izbrisani 25.671. V Izbrisanih je podučil slovensko občinstvo o razsežnostih kršenja človekovih pravic z izbrisom, ki se je zgodil ljudem iz drugih republik v začetku devetdesetih let. -
1. 7. 2013 | Družba Za naročnike
Maja Novak, pisateljica in prevajalka, sicer pravnica po izobrazbi, je dobila za roman Cimre in zbirko kratkih zgodb Zverjad leta 1997 nagrado Prešernovega sklada. Po krivici pa je prezrt njen roman Mačja kuga iz leta 2000, v katerem je ostro, a zavito v fantazijo magičnega realizma kritizirala slovensko tranzicijo in kapitalizem, kakršen se uveljavlja. Sama pravi, da smo sprejeli ekstenzivno požigalniški model kapitalizma, ki spominja na britanskega iz 19. stoletja. Maja Novak je sicer (za zdaj) zapustila literarne vode in se ukvarja s prevajanjem ter pisanjem kolumn za Mladino.
-
28. 6. 2013 | Mladina 26 | Politika
Od januarja do aprila smo se za isto mizo aktivno pogovarjali z vsemi zdravstvenimi organizacijami. Ker smo sami spremembe hoteli takoj, nekateri drugi pa so želeli z njimi počakati do jeseni, smo se razšli. Petnajstega maja smo objavili naše konkretne predloge, ki so jih pripravili strokovnjaki: zdravniki, pravniki in ekonomisti.
-
28. 6. 2013 | Mladina 26 | Kultura
Medeski Martin & Wood: »Politični vpliv? Ne.«
Brooklynski jazzovski trio Medeski Martin & Wood, ki ga sestavljajo John Medeski (orgle, klavir), Billy Martin (bobni) in Chris Wood (kontrabas, električni bas), je nase opozoril že v začetku 90. let, ko je v svoj glasbeni izraz vpeljeval električne inštrumente in moderne ritme. Nastala je mešanica avant jazza, hip-hopa in funka, prepletena z bogatimi harmonijami in ogromno improvizacije, in ta glasbeni izraz trio še danes uvršča v sam vrhunec sodobne jazzovske produkcije. Pred njihovim mariborskim nastopom smo se pogovarjali z bobnarjem Billyjem Martinom.
-
21. 6. 2013 | Mladina 25 | Politika
Dr. Ivan Svetlik: "Univerza ni podjetje."
Pričakujem predvsem, da ne bo prišlo do dodatnih omejevanj sredstev za univerzo in da bo ta vlada vodila drugačno politiko kot prejšnja. Če bo tako, omenjeni ukrepi ne bodo potrebni.
-
21. 6. 2013 | Mladina 25 | Politika
Simon Tot : »Teševci«: Elektrarna za vso družino"
TEŠ6 je bil le vrh ledene gore. V začetku, še preden je bilo karkoli odločeno, bi morali vedeti, kaj sploh želimo imeti na koncu. Zaradi tega so bile številne odločitve sprejete zelo na hitro in so se tudi spreminjale.
-
21. 6. 2013 | Mladina 25 | Ekonomija
Nekoč so bile čipke in živo srebro, danes pa Idrija živi skoraj izključno od visoko tehnoloških izdelkov. Pravzaprav se celotno slovensko gospodarstvo nad vodo drži le še po zaslugi uspešnih izvozno usmerjenih podjetij, takšnih, ki se recesije niso ustrašila, temveč so jo pravočasno izkoristila za preboj na svetovne trge. Eno takšnih podjetij je Hidria. Zaposluje 2500 ljudi, od tega 400 inženirjev, ima tri raziskovalne inštitute, ves čas gospodarske krize, z izjemo leta 2008, pa ustvarja dobiček, ki ga izdatno vlaga v razvoj. Na vrhu te slovenske globalne korporacije, ki je bila pred kratkim razglašena za najbolj inovativno v Evropi, je predsednik njenega poslovodnega odbora in izvršni direktor Iztok Seljak. Bivši košarkaš, ekonomist in večni optimist, ki verjame, da Slovenija še vedno lahko postane druga Švica.
-
21. 6. 2013 | Mladina 25 | Družba
Oblikovanje lahko spremeni družbo
Ruedi Baur je švicarski oblikovalec francoskega rodu, rojen leta 1956 v Parizu. Dejaven je na področju informacijskega oblikovanja v javnem prostoru. Otroštvo je preživel v Franciji, študiral v Švici in večino poklicne poti delal v različnih državah. V Parizu in Zurichu vodi interdisciplinarna studia Intégral in tam uresničuje ideje načrtovanja javnega prostora in informacijskega oblikovanja. Med najodmevnejše projekte se uvrščajo informacijsko oblikovanje francoskega centra George Pompidou, mestnega jedra v Lyonu ter letališči Köln-Bonn in Dunaj. Je ustanovitelj inštituta Design2context v Zürichu in vodja podiplomskega programa Civic City v Ženevi.
Petra Černe Oven se je z njim pogovarjala na delavnici, ki je potekala v okviru dogodka ALUO Design Talks obeh oblikovalskih oddelkov na Akademiji za likovno umetnost in oblikovanje. -
14. 6. 2013 | Mladina 24 | Kultura
Kurt Vile: »Ko se kitara in telo zlijeta v eno«
avtorjem iz Philadelphie, ki je del svojih dvajsetih let presedel na viličarju, medtem pa skladal lastno glasbo in se navdihoval nad Beckom, Dylanom, Neilom Youngom, skupino Fleetwood Mac in drugimi velikimi glasbenimi imeni. Kmalu zatem je ustanovil indie rock skupino The War on Drugs, a se je že po prvi plošči odločil za samostojno pot, ki ga je po dveh underground albumih pripeljala do ugledne neodvisne založbe Matador Records. Očitno je izbral pravo pot, saj vse odtlej polni najbolj cenjene glasbene medije, številni pa ga označujejo kot novega »velikega« ameriškega kantavtorja.
-
14. 6. 2013 | Mladina 24 | Politika
Nina Hudej: "Geji, lezbijke, biseksualci in transseksualci zahtevamo popolno enakost pred zakonom."
Odkar pomnim, živimo v stanju takšne ali drugačne krize, v kateri oblast izključenim skupinam ves čas dopoveduje, da ni pravi čas za zahtevo po brezpogojni enakosti. Identitetna vprašanja, kot so pravice žensk, gejev in lezbijk, mladih, samskih, tujcev, so danes ponovno potisnjena na obrobje. Ustvarjalna in vključujoča družba je mogoča le ob predpostavki popolne pravne enakosti med ljudmi. Le v takih razmerah se ljudje lahko ukvarjajo z realizacijo svojih potencialov. In medtem ko razvite države ena za drugo izenačujejo pravice istospolnih parov in njihovih otrok, bomo pri nas očitno ponovno med zadnjimi.